Tekst: Retailrippet av: ~ R u B r i c K ~ www.NorSub.com ~ Norske Undertekster!
Dette er en sann historie.
Bare faktaene har blitt endret.
Jeg elsker fugler. Hvem elsker ikke fugler?
Hva så om de vekker deg om morgenen eller ødelegger frukten i hagen?
Noen ganger driter de på bilen din.
Men de er nydelige, og de flyr, og de kan gjøre utrolige ting.
Se for eksempel på Tasmanias lille grålire.
Før den flyr til Hawaii for første gang,
må den ta av seg halve kroppsvekten.
Jeg skulle ha tatt av meg halve kroppsvekten også.
Og jeg prøvde virkelig.
Ok, kanskje ikke så hardt.
For jeg har aldri drømt om å være tynn.
Jeg vil gjøre noe bedre.
FUGLELYDER
Hei! Store, slemme Brad. Hva hører du på?
Konglekråke.
Jeg ville være den beste fuglekikkeren i verden.
Kult.
Kult, Prasad.
Hvordan blir man den beste fuglekikkeren i verden? Du må vinne Big Year.
Hva er Big Year? Hør på denne engelskmannen.
BIG YEARS HISTORIE I KORTE TREKK
Langt ut på 1800–tallet feiret amerikanere første juledag
EN HJERTELIG VELKOMST
med konkurranser om å drepe flest fugler på én dag.
I 1900 foreslo ornitologen Frank Chapman
at amerikanerne skulle telle dem isteden,
noe som etter hvert førte til skapelsen av Big Year,
en konkurranse om å se flest fugler
i Nord-Amerika på et kalenderår.
I 2003 førte Kenny Bosticks Big Year
Audubon – Fuglekikking – WILDBIRD
til utrolige 732 arter,
noe som slo Sandy Komitos nordamerikanske rekord.
Mange tror at Bosticks rekord på 732
vil stå for evig, spesielt Mrs. Bostick.
Big Year?
MONTCLAIR I NEW JERSEY
Kenny, du lovet å aldri gjøre Big Year igjen.
Jess, jeg skal bare sette takten.
Jeg kommer tilbake så snart jeg er sikker på
at ingen kan slå rekorden min.
Hvorfor er rekorden din så viktig?
Viktig? Hei, "Lance Armstrong, hvorfor er det så viktig?"
Eller "Columbus, hva er så viktig med Den nye verden?"
Sa du ikke at Big Year ødela ekteskapet med Steph i 2003?
Jeg var gift med Bridget i 2003.
Ødela ikke Big Year ekteskapet ditt med Bridget?
Det var en faktor, men ikke hovedgrunnen.
Vi hadde mange andre problemer.
Kenny, jeg tar fruktbarhetsbehandlinger! Og du lovet.
Du skulle bygge et nytt rom til babyen.
Det var før El Niño.
Nå er jeg redd for at noen skal prøve å slå 732.
Bostick hadde rett. Noen ville slå 732.
Bostick slår fuglekikker–rekord
Fuglekikker–rekord slått av Kenny Bostick
Jeg.
Selvsagt var jeg ikke eneste utfordrer.
Jeg visste det ikke da, men i New York
la rikingen Stu Preissler også planer for Big Year.
Vi er ingensteder med avtalen. Chemwall firer ikke på nøkkelpunktene.
Mclntire jobbet for deg. Kanskje om du forhandlet med ham direkte.
Beklager, karer. Jeg stikker 1. januar.
– Du skal pensjonere deg igjen, ja. – Igjen.
Jeg mener det nå.
Neste år handler om fuglene.
Edith er allerede i Colorado for å ordne det nye huset.
Så bo i det nye huset og jobb derfra.
Bruk flyet. Det er ditt fly.
– Det er ditt selskap! – Glem fuglene.
Dere er store gutter. Dere greier dere.
Du innser at fasen etter pensjoneringen er litt som dette.
Stu var i villrede. Han var firmaets hersker, og meningene hans betydde noe.
Var han klar for å gå videre?
VAIL I COLORADO
Er jeg gal, Edith? Kanskje jeg skal gjøre Big Year neste år.
Det er kanskje lurere.
Nei. Gjør det nå, Stu.
– Grip... – Året.
Så det er det?
Full støtte?
Skal du ikke prøve å stoppe meg?
Stu, jeg elsker deg og vil savne deg når du er borte.
Men du har drømt om dette siden du var liten,
og jeg vil ikke stå mellom deg og din største lidenskap.
Ikke min største lidenskap.
Tre, to, én. Godt nyttår!
Hei.
Unnskyld!
Jeg vil skåle for foreldrene mine.
Hei, ok.
Til faren min, som beviste i dag at han fortsatt slår meg på ski.
Jeg lot deg vinne litt for at du skulle bli.
Barndommen min i et nøtteskall, mine damer og herrer.
Og for moren min, som hadde visjonen og tilliten
til å skape et hus med plass til barnebarn.
– Hør, hør. – Hvis du bygger det, kommer de.
Og i dette tilfellet
kommer de en gang midt i mai.
– Er det sant? – Ja!
Derfor har hun kastet opp hele måneden.
Du er ikke den eneste som har et stort år.
Gratulerer.
Dag én. Bostick var oppe før solen, konsentrert og klar.
1. januar – Dag 1
NARBA–telefonen. Si koden etter tonen.
Lappugle.
Mestistyrannen har blitt sett for andre gang
i Patagonia Lake State Park.
Tusenvis av mil unna var Stu tidlig oppe òg, men uten å være like konsentrert.
– Klar? – Kappløp til bunnen?
– Greit, gammer'n. – Vi får se.
Edith, tell ned.
Klar, ferdig, gå!
Man skulle tro de var utslitt.
De er mannfolk. Slutter de å konkurrere, dør de.
For å vinne Big Year må man ha erfaring, besluttsomhet og tålmodighet.
For å vinne Big Year for andre gang
PATAGONIA LAKE STATE PARK I ARIZONA
må du være besatt.
Bostick begynte Big Year godt.
De fleste fuglekikkere hadde ikke råd til å utfordre ham.
Noen av oss hadde allerede blitt hindret av skader,
mens andre gikk tom for penger.
Tripadvisor Billige flyreiser
Pappa! Jeg kom inn på Yale!
Likevel var Bostick nådeløs.
Potensielle rivaler lurte bak hvert tre og hver busk.
Bingo.
Hva skulle dere gjort uten meg?
Er du ok?
Skjære!
Ravn!
Konglebit.
– Finn noe sjeldent for meg. – Du vet jeg vil.
Stu Preissler Dag én: 029 arter
Kenny Bostick Dag én: 030 arter
Kenny Bostick Dag én: 031 arter
Brad Harris Dag én: 001 arter
Jeg har store nyheter.
Jeg skal jobbe i reisebyrå igjen.
For hvem?
Brad.
Jeg tar meg av reisene hans det neste året.
Reise? Hvor?
Jeg gjør Big Year, pappa.
Jeg skal prøve å se så mange fuglearter jeg kan.
Jeg har drømt om dette lenge.
Dette er mitt år.
Jeg har spart 5000 dollar, og jeg trenger fem til.
Jeg lurte på om du kanskje kunne sponse meg.
Sponse deg.
Jeg kan betale tilbake med renter.
– Tenk på det som en investering. – Investering.
Ja, særlig.
Det høres ut som en god investering.
Jeg håper det ikke kommer ut.
Alle naboene vil ha en del av kaka.
Glem det. Jeg gjør det selv.
Du er 36 år gammel.
Du droppet skolen. Du droppet jobben på Dell.
Du droppet ekteskapet ditt.
Før eller senere må du gjøre noe med livet ditt.
Dette er det jeg gjør. Men du har vel alt planlagt.
Derfor har hele livet ditt vært perfekt.
Tårn én er klart. Jeg fikser resten når jeg er tilbake på mandag.
– Den fuglegreia, ikke sant? – Ja.
Jeg betaler overtid om du jobber i helgen for å fikse dette.
Det betaler for mange flybilletter, ikke sant?
Takk, Bill, men jeg starter sent som det er.
Hva vinner du? Penger?
Ingen premiepenger, men man tjener på å reklamere for fuglefrø.
– Seriøst? – Nei.
Så hvorfor gjør du det?
Det er vanskelig å forklare.
Vet du hva som er vanskelig å forklare? Til dem?
En kjernefysisk nedsmelting i den nye reaktoren som gjør kysten radioaktiv.
Ok. Pokker.
Dobbel betaling. Det har ikke skjedd før.
Ok. Men jeg drar definitivt på den 20.
NARBA–telefonen. Si koden din etter tonen.
13. FEBRUAR – DAG 44
Rødhalevåk.
En bajakolibri har blitt sett i Gibsons i British Columbia.
Den er kode fem.
Hold deg på stien
Ring i bjella for å få nøkkel
VELKOMMEN
GIBSONS I BRITISH COLUMBIA
Står til, ma'am? Jeg lurte på...
Kolibrien er der ute nå.
– La meg finne nøkkelen til porten. – Fantastisk.
Jeg hadde tenkt å spørre en av dere...
Må dere ta bilde av fuglen? Er det en regel?
Nei. Tro det eller ei, det er et gammeldags æressystem.
Men du må bare si du så den?
Nei. Om du kan gjenkjenne fuglesangen, må du bare høre den.
Men alle har kamera.
Du vil ta bilder om den er sjelden,
akkurat som med Taj Mahal.
Hold deg på stien.
Jeg er snart tilbake.
– Dette er Stu. – Stu, det er Barry.
Jeg er her med Jim og advokatene.
Vi trenger litt hjelp. Stu?
Stu?
Pokker!
Jeg håper det passer.
Faktisk...
Vi trenger litt ekspertveiledning.
Vi står fast med Chemwall.
– De vil ikke... – Det går ikke, Stu.
De vil ikke gi fra seg produksjonsanleggene i Nevada.
Hold ut. Forskningsavdelingen er forhistorisk.
Det handler om eiendommen. Jeg må gå.
Jeg går glipp av kode fem.
Nei...
Hva snakker han om?
Fugler.
20. FEBRUAR JOSHUA TREE I CALIFORNIA
FUGLEKIKKING MED ICHABOD CRANES. COM
"En av de største fuglekikkerne jeg har sett"?
Jeg?
Crane, jeg er rørt.
Tenker du noen gang på å gjøre Big Year?
Du kan være den neste Bostick.
Ikke for å skryte, men jeg kan gjøre noe utenom det vanlige.
Vesttanagar.
Med bare noen få toner kan jeg gjenkjenne hundrevis av arter på sangen.
22. FEBRUAR – COOS BAY I OREGON
Hei, alle fuglekikkere. Jeg er Annie Auklet.
Om du ikke har seilt med meg før, ja, det er mitt ekte navn.
AUKLETS TURER
Jeg elsker sjøfuglene så høyt
at jeg endret det i 1990.
Noen få regler.
Kan du ikke svømme,
bruk redningsvest.
Regel nummer to:
Jeg bestemmer timeplanen.
Hvis du har et problem med det,
kan du ta med deg sutringa
og gå tilbake til leiebilen.
Greit. Kom igjen, still dere opp.
Hva handlet det om?
I 2003 stoppet Annie båten for å se på en hval,
og Bostick ledet et mytteri.
Ingen betalte for å se Shamu!
Kom deg av broa mi!
Bare vis oss noe med fjær
eller la meg styre!
– Skal du kutte meg ut? – Kom deg av broa!
– Fordi vi ikke vil se hvalen? – Jeg bruker deg til fiskefôr!
Du er galere enn en firfirsle på veien.
Han hadde et poeng.
Nei, han bryter alle uskrevne regler for skikk og bruk.
Det er det som trengs for å bli den beste fuglekikkeren.
Eller kanskje man bare trenger å legge til noen fugler
som man aldri så.
Sier du at Bostick jukset?
Jeg sier bare at det ville vært lurt å holde øye med spurven.
Den rekorden slås aldri.
– Ja. – Takk.
– Takk! – Takk.
Hvorfor skulle jeg hjelpe en gris som deg vinne Big Year igjen, Bostick?
Hvis han prøvde å gjøre Big Year igjen,
ville ikke en gris som meg trengt hjelp.
Men jeg gjør det ikke, Annie. Jeg ser bare.
Jeg prøver å finne tilbake til gutten
som forelsket seg i blåskriker og sørgeduer for lenge siden.
Du nekter meg ikke det. Vis litt medfølelse.
Bare hold deg vekk fra broa.
Avtale.
– Totemugle. – Flott.
– Du. – Ok.
Rødvingevåk.
– Nærme, men ikke helt. – Rødhalevåk?
Ja! Du vinner.
Rett foran.
Krykkje!
Bostick mistenkte alle fuglekikkere han møtte, for å gjøre Big Year.
Og han gjorde alt for å distrahere dem.
Som en vandrefalk, sirklet han rundt byttet og slo til.
Sjøsyk? Så dumt.
Disse hjelper vanligvis.
Noen sier det bare er placebo. Hvem vet?
Sånn!
Tran.
Tiltrekker fugler som honning, men det lukter stekt kattespy.
– Beklager. Skulle ikke sagt spy. – Hadde ikke plaget meg.
Jeg mistet luktesansen i en eksplosjon på kjemilabben.
Så heldig. Du må være forsiktig med kikkerten.
Når du mister horisonten, kan du gå deg vill.
Og da er du ferdig,
for alt du føler, er duving og kasting.
Duving og kasting.
Jeg har det bra.
Noen som vil ha fiskehode–sushi?
Duving og kasting.
Har dere en fille?
Sånn.
Kanskje en uten så mye fiskeslo?
Er du ok?
Det er ikke greit å være grønn.
Hvem vet? Kanskje jeg aldri hadde møtt Stu om han ikke hadde blitt syk den dagen.
Noen ganger avhenger vennskap av flaks. Du blunker og går glipp av det.
Så du den svartfot–albatrossen?
Det gjorde jeg. Takk.
Jeg lar deg være i fred.
Nei, det hjelper å snakke.
Men jeg vil ikke du skal gå glipp av fugler.
Vi skal tilbake.
Og hvis det er noe viktig, vet jeg det,
for jeg gjenkjenner sangen.
Nei.
– Jo. – Virkelig?
Hva er det?
Det er Bostick som imiterer en sildemåke.
– Fantastisk! – Flott.
Bostick. Jeg kan takke ham for dette.
Hva mener du?
Han psyket meg ut. Gjorde meg sjøsyk.
Han tror jeg gjør Big Year.
Det er tøffe tak.
Gjør du Big Year?
Nei. Du?
Kom igjen, opp med farta.
Gutten sier det er et passende hotell på 101, halvveis til Mount Shasta.
Hotell? Tror du snøuglen venter på oss?
Eneste grunn til at jeg inviterte deg, var for å kjøre rett gjennom.
Jeg kan gi deg 10% rabatt på hotellet i Savannah.
Jeg kan sette deg på et direktefly, men det koster 100 dollar mer.
Best å bytte fly da.
Faren din vil snakke med deg.
– Nei, mamma. – Jo.
Han tar telefonen!
– Han tar telefonen! – Nei, ikke gi ham den.
– Mamma, jeg vil ikke snakke med ham. – Ja!
Ja!
Hvor er verdensomseileren vår i dag?
Oregon. Ser etter sjøfugler.
Oregon. Alle trenger vel ferie.
Det er ikke en ferie, pappa.
Det er ikke jobb.
Om ikke noen betaler deg for å bo på hotell og se på fugler.
– Pappa! – Du har rett. Beklager.
Jeg er vel bare forvirret mht. Hva en ferie er.
Vet du hva, pappa? Jeg må stikke.
Hei, Brad?
Fint å snakke med deg.
Kjære Gud.
Jeg kunne trengt enda en kaffekopp.
Jeg tror jeg brakk armen.
Hold kjeft.
For fuglekikkere var det Bostick og Fuchs så den dagen,
intet mindre enn et mirakel.
Utrolig.
Det er den sjeldneste fuglen jeg har sett.
Det er som om det var meningen at vi skulle kræsje her.
Det var det.
De overlevde en alvorlig ulykke,
bare for å snuble over en flaggspett.
Vet du hvor sjelden den er?
Nordvest i USA hadde de statistisk sett
større sjanse til å se en enhjørning.
Plutselig føles ikke armen din så brukket, eller hva?
Du kunne kappet av meg armen.
Hvordan er konferansen?
Hvor ille kan det være?
Det er Paris. Hva skjer der?
BROWNSVILLE I TEXAS
Herlig! Solen sto akkurat opp. Kvekkekråkene kommer hvert øyeblikk.
Jeg er glad på dine vegne. Men jeg skulle ønske du var her.
Du er bare sjalu.
Grønn.
Hva var det?
Jeg pusser opp.
JACKSON HOLE I WYOMING
Vi har akkurat pusset opp hele huset.
– Ikke ovenpå eller kjøkkenet. – Kjøkkenet?
Jeg trodde vi var enige om å vente med kjøkkenet.
Jeg trodde du sa ja til å vente med Big Year.
Jess, fuglene venter ikke.
Ikke jeg heller.
Jeg hyret inn Frank Falucci, siden du har det så travelt.
Hyret du konkurrenten min? Det kommer til å ta evigheter.
Nei, for jeg sa til Frank
at han fikk bonus om han var ferdig til april.
Bonus?
Greit, men vær så snill, vennen. Du må holde øye med ham.
Du kan ikke stole på snekkere.
Jeg er klar over det.
Har gamle Frank ansvaret for jobben,
eller er det den unge, pene sønnen hans?
Han er ikke så pen. Men hvor er du?
Jeg er i Wyoming. Jeg må ha en salviejerpe.
– Er det fint der? – Nei.
Det er varmt og støvete. Et skikkelig høl.
Ketsjup–potetgull?
– Ketsjup–potetgull? – Nei takk.
Vil du ha ketsjup–potetgull?
Nei?
BROWNSVILLE SØPPELD YNGE
Dette er det som skjer med pensjonister, Stu.
De blir gale.
Se, alle sammen! Gribber!
Dere må ta dere av forhandlingene selv.
Jeg er ferdig, sa jeg.
Selskapet er barnet ditt, sir, og det har problemer.
Barnet ditt har vandret ut i gata.
– Bilene kommer. – Barnet ditt trenger deg, Stu.
Redd barnet!
Dere er patetiske.
– To dager. – Det er alt vi ber om.
– Til avtalen er i havn. – Aldri mer.
To dager. Så er jeg ferdig.
– Ja. – To dager i New York,
– og så flyr du. – Flyr!
Du er ikke den eneste med humor.
Jo, det er jeg.
19. APRIL – DAG 109
Falucci.
Lenge siden sist, Bostick. Du husker Frank jr?
Nydelig sted, sir.
Det var det.
Greit, Falucci, jeg kommer til å gå over timelisten din som en hauk,
så du vil kanskje kutte ned på spisepausene.
Kona di overdrev ikke. Alt er fugler med deg, Bostick.
Ja.
Jess?
Nei. Hva i...
Jess?
– Heisann. Det var et sjeldent syn. – Hei.
Hva har du gjort med huset?
– Liker du det så langt? – Så langt?
Vær så snill ikke si at det kommer mer. Dette er vanvittig.
Prøver du å få oppmerksomhet? Det virket.
Er det poenget?
Jeg vet ikke, Kenny. Hva er poenget?
Jeg er overrasket over at dette rommet fortsatt står,
at du ikke gikk løs på det med slegge.
Skal jeg sette livet mitt på vent i et år?
Som en patetisk golfenke?
Du er ingen golfenke. Du kan ikke sammenligne golf med dette.
Golf er bare en hobby.
Og hva er fuglekikking?
Det er som et kall. Mitt kall.
Som Gandhi?
Kom igjen. Jeg sammenligner ikke meg selv med Gandhi.
Det er latterlig. Det er mer som Mozart.
Greit. Du har et kall. Jeg har et kall også.
– Et barn. – Ja.
Jeg vet det. Jeg liker å tro at det er et kall for meg òg.
Du må bidra en gang.
– Jeg innser det. – Personlig.
Personlig. Jeg ville ikke hatt det på noen annen måte.
Jaha? Jeg er ikke så sikker, Wolfgang.
Kanskje jeg kan overtale deg.
Jeg mente ikke nå.
Hva er galt med nå?
For vi har huset fullt av menn.
Bare lat som de ikke er der.
Ok, lat som vi ikke bryr oss om at de er der.
Jeg later som.
... gjennom mye av sørvestlandet,
helt til nordvesten.
Til alle dere i sørvest:
Texas får mye vind tidlig på dagen
mens stormen beveger seg sørover
inn i Mexico–golfen.
Planlegger du å være i Golfen i dag,
må du være klar for dårlig vær.
Vi snakker om en storm som kan vare i 72 timer.
Se på bølgene, vinden
– og de sterke stormene. – Masse fugl.
– Vi snakker orkan styrke. – Kenny.
Jeg vet det er ille. Jeg vet jeg er en drittsekk,
– men jeg må gå. – Kenny!
Kenny!
Jeg ringer!
Bill. Ikke si nei. Jeg skal til Texas. Jeg går på flyet nå.
Texas? Du kom akkurat tilbake.
Bill! Det blir mye fugl i Texas om bare noen få timer.
– Mye fugl? – Ja.
Hva snakker du om?
En stor storm treffer Mexico–golfen
midt i migrasjonssesongen.
Jeg snakker om vind og regn
og hundre tusen fugler som faller fra himmelen.
Jeg skriver en sykemelding.
– Stu. – Hei.
– Hvor skal du? – Texas.
Texas? Nå? Hva med Mclntire? Hvordan forklarer vi dette?
Guds vilje.
Guds vilje? Det funker ikke. Stopp bilen!
De jævla fuglene.
HOUSTON I TEXAS
Stu ankom utkanten av Houston
med en følelse av frihet etter å ha droppet møtet i New York.
Jeg tror jeg kan vinne.
Bostick var, ikke overraskende, veldig selvsikker.
Ja! Jeg tror vi har seieren i boks.
Jeg må innrømme at jeg følte hellet på min side.
Jeg begynner å tro jeg har en sjanse.
Jeg hadde gjort regnestykket. Jeg visste hva dette betydde.
En verdensrekord var innen rekkevidden min.
Utrolig.
Herregud.
Med den vinden må de lande ved første mulighet,
og det er her.
Én ting er sikkert:
Dagen i dag er for fuglene, Gretchen.
Kom igjen. Bevegelse! Vi har masse fugler å se.
Tosk. Bare amerikanere kan gjøre fuglekikking til en konkurranse.
Ja! Du vil ikke gå glipp av denne.
Hva?
– Brad! – Stu!
Jeg så etter deg.
– Jeg òg. – Dette er utrolig.
Jeg vet det. Hvor begynner vi?
Der er den beste fuglekikkeren i verden. Kanskje vi skulle...
Følge ham.
Plommeparula.
Har deg.
Blåtykknebb.
Det er en buffé.
Får du noen gang følelsen av å være forfulgt?
– Hallo, mester. – Står til, Stu?
Fyller fortsatt helgene, ser jeg.
Med mindre du og sønnen din gjør Big Year.
Kenny Bostick, dette er Brad Harris.
Som heller ikke gjør Big Year.
Det er morsomt at ingen gjør Big Year.
Ja. Med alle disse fuglene og El Niño.
Man skulle tro at tilstandene var perfekte
for å slå rekorden min.
– Ikke den rekorden. – Kortnebbgås!
Kortnebbgås på andre siden av kaien.
– Hva gjør den her? – Forsiktig!
Sett henne ned!
Slipp eventyrerne frem!
– Selvsagt. – Kom igjen, damer.
Etter dere, barn.
Få skiltene.
Fort, fort, fort! Kjapp dere.
Flytt på dere.
Takk.
Hun dro nordover. Er sikkert på Island innen fredag.
Hun var nydelig.
Er det en kaliopekolibri?
Beklager å måtte skuffe dere igjen.
God kveld. Dagens rett er vaktel. Anbefales.
– Jeg kan ikke. – Ikke i kveld.
Jeg tar kveiten.
Og en flaske av denne Montracheten.
Selvsagt.
Jeg tar suppen. Takk.
Virkelig? Etter en hel dag i vind og regn?
Jeg er småspist.
Og sannheten er
at prisene er litt høyere enn jeg er vant med.
– Brad, jeg inviterte deg på middag. – Jeg vet det, men...
Nei, det er meg en glede.
Når jeg er på fuglekikkertur, flyr jeg ikke første klasse eller leier guider.
Det ligner for mye på spesialballtre og steroider for meg.
Men i kveld feirer vi.
Vi så 136 arter!
136, Brad!
Skål for dem.
Og for den som slapp unna.
Kortnebbgås.
Montracheten.
Bra. Og vennen min vil se menyen igjen.
Selvsagt.
Flott.
Scampien ropte navnet mitt.
– Det er litt for mye. – Ok.
Etter måltidet følte jeg at jeg hadde kjent Stu i årevis.
Det var sjelden å møte en like ivrig fuglekikker.
Og sjeldnere å møte en som betalte for middagen.
Jeg er 36.
Jeg er skilt.
Jeg hater jobben min.
Jeg vil gjøre noe stort. Sette mitt preg på verden.
Hva skal du gjøre?
Jeg jobber med noe.
Faren min forstår det ikke.
Han har hatt samme jobb i 40 år.
"Det er det folk gjør," sier han.
Han har rett.
De fleste holder seg på stien, så våkner de en dag
og innser at de ikke gjorde alt de ville.
Se på meg. Jeg var redd for å pensjonere meg.
Jeg måtte gjøre det to ganger før jeg kom meg ut.
Hvorfor ventet du så lenge?
Fordi jeg er en tosk.
Jeg må si dette.
Jeg gjør Big Year.
Jøss.
Jeg vet det.
Jeg vet ikke hva som fikk meg til å si det.
Tillit? Uskyldighet? Alkohol?
Det falt meg ikke inn at Stu kanskje gjorde Big Year selv.
Ikke si det til noen.
Jeg antok vel at han ville være ærlig.
Jeg antok vel at ærbarhet og anstendighet ville seire.
Jeg antok vel at vi var venner.
Jeg sier ingenting.
– Jeg trenger ikke spise på en uke. – Jeg har mageknip.
God middag.
Lykke til.
Takk igjen.
Hei, det er meg.
Mozart.
Fuglemengden er borte, og jeg ringer for å takle mengden problemer etterpå.
Jeg beklager, vennen. Jeg skal gjøre det godt igjen.
Jeg skal...
Hvor er du? Det er sent der.
– Jeg håper du har det bra. – Hvor er jeg?
Jeg sprøyter hormoner inn i rumpa så jeg kan bære fram barnet ditt, Kenny.
Ok. Jeg skal legge meg nå, men jeg ringer i morgen,
og jeg iverksetter noe nytt som heter Operasjon Ta henne med storm.
Så du bør kanskje gjøre deg klar for noe spektakulært.
Ok? Greit. Snakkes i morgen.
Polarjo der borte!
8. MAI – COOS BAY I OREGON
Brad.
– Brad! – Nei.
– Beklager. – Beklager.
"Møtte en snill, hvithåret fyr som var veldig sjøsyk
"ute på havet nær Coos Bay.
"Fikk kikket på lista hans.
"Fire hundre og nittisju arter til 8. mai.
"Han gjør definitivt Big Year."
"Hvis han ikke spyr seg til døde."
Jeg føler meg slem, som om jeg lurte ham.
Men om han visste om Big Year,
ville Bostick finne det ut.
Hvorfor er det så viktig å holde dette fra Bostick?
Jo mindre konkurranse,
jo mer vil han slappe av.
Ikke kjempe for ekstra fugler. Kanskje jeg kan snike meg forbi ham.
Gjør det som trengs for rekorden, vennen.
Du vet hvor mye det betyr for meg.
Jeg savner deg, søta.
Hva skal du i helgen?
Jeg kunne bestilt rom i Saint Paul, ikke langt fra Sax Zim–myra.
Ikke langt fra myra. Du vet hvordan du skal sjarmere en jente.
Nå ringer Jim.
Jeg elsker deg.
– Se noe sjeldent for meg. – Det skal jeg.
Hei, Jim.
Forhandlingene brøt sammen. Avtalen er død innen kl. 10.00. Over.
Totalt sammenbrudd. På vei ut døra
gikk vi med på et nytt møte som siste utvei. 14. mai
på kontoret i New York.
Jeg kan ikke. Umulig.
– Jeg flyr til Attu den 14. – Hvor?
Attu i Alaska. Jeg kan ikke miste flyet. Det går ikke nytt før en uke etter.
Stu, om du ikke er med, dør avtalen.
Du ga disse folkene jobb.
Om du ikke gjør noe, mister de dem.
Det betyr mer enn noen fugler i Attu.
Attu. Den vestligste øya i Aleutene.
Det er nærmere Tokyo enn Anchorage.
Det finnes ikke hoteller, telefoner, restauranter eller toaletter.
Ikke den typen som skyller ned.
Men for fuglekikkere var Attu paradis.
Ingen kunne vinne Big Year uten å dra til Attu i mai.
Taxi–service. Beklager at jeg er sen.
14. MAI – DAG 134
Det blir kaldt i Alaska.
Jeg drar ikke.
Slutt å pakke. Jeg er alvorlig. Mamma!
Er du opprørt fordi du tror du ikke kan vinne
– eller fordi han løy til deg? – Begge deler. Og hva med Bostick?
Hvem?
Kenny Bostick, verdens beste fuglekikker. Jeg tror han gjør Big Year igjen.
Hvilke sjanser har jeg?
Brad, du har 486 fugler. Du har rekordfart.
Du kan ikke slutte nå.
– Mamma, kredittkortet er på grensen. – Nei.
Selv om jeg drar til Alaska, kan jeg ikke fullføre året!
Dette har en grense på 6000 dollar.
Ta med noen bilder fra Alaska til meg.
– Jeg kan ikke, mamma. – Nei.
Kle på deg. Flyet går om en time.
Ikke gjør reisebyrået sint.
Jeg visste ikke bilen kunne gå så fort.
Om du mister flyet,
går det ikke nytt på en uke.
Så vi må.
BWI Thurgood Marshall Flyplass
Mamma!
– Velkommen tilbake, Mr. Preissler! – Takk.
Takk for at du er her, Stu.
Jeg kan gi dere fire timer, så må jeg ta flyet til Alaska.
– Ikke noe problem. – Hvordan var turen?
– Louisiana var praktfullt. – Mange fugler i bayouen.
Så en amerikavarsler fra hotellrommet i Natchitoches.
Nydelig!
Den imiterer andre fuglers sang for å lure dem nærme.
De spidder dem på tornene, brekker nakken og spiser dem.
Vi betaler for å sette inn anleggene,
men da er konkurranse–klausulen igjen.
Barry sier dere har et problem der.
Det er ikke et stort problem, men jeg er ikke som deg, Stu.
Jeg kan ikke legge alt på hylla så jeg kan se på fugler resten av livet.
Det heter fuglekikking, Rick.
Det er ikke albuerom her. Dette går ikke.
Vent. Hva?
For fire timer siden sa du at vi kunne forhandle om alt.
Var det bare så du kunne lure meg inn og ta meg?
Varsleren.
Klokken er 11.15.
Jeg skulle dratt til flyplassen for 15 min. Siden.
Greit, Stu. Bare vent et øyeblikk.
La meg snakke med folkene mine. Fem minutter, ok?
Ok, Stu. 48 måneder, og du har en avtale.
De tar dere i hånden.
Lexington–siden! Ok, jeg kommer ut nå.
Er du der?
Kom igjen! Kjør inn foran! Det er taxier der. Blink med lysene!
Gå!
ANCHORAGE I ALASKA
Kenny? Dette er Karen, min tilkommende.
Attu skal være bryllupsreisen vår.
Jøss.
Du er ikke fuglekikker, er du, Karen?
Nei, jeg er bare med på lasset.
Bryllupsreise i Attu. Det blir uforglemmelig.
Ja.
Attu? Hva tenkte du på?
Kom igjen. Hva venter vi på?
Charteren er solgt ut, men to har ikke dukket opp.
Jeg er her!
Beklager at jeg er sen.
Ok.
Hyggelig at du kom.
Du er Stus lille hjelpegutt, ikke sant?
Jeg og Stu er gode venner. Jeg kjenner alle hemmelighetene hans.
Jaha? Kjeks?
Ja takk.
Alle hemmelighetene hans.
Han gjør Big Year.
Han vil sikkert ikke at du skal vite det.
MERRIL FLYSTRIPE ANCHORAGE I ALASKA
Hva er totalen hans?
Nå? Over 500.
Hei!
Det gir ham en sjanse på rekorden din.
Ja.
Han er en ganske sprek gammel mann.
Han har en sjanse på rekorden min.
Men han ville hatt en bedre sjanse om han rakk flyet.
Herregud.
Hva er totalen din?
– Jeg gjør ikke Big Year. – Ikke?
Enda en kjeks?
Én er grensen min.
Piloten sier det er en sibirsk storm.
Attu Island, møt El Niño. Bra for fuglekikking.
Herregud!
Bra jobb i cockpiten. Bra jobbet! Attu!
Bostick!
Velkommen til Attu, fuglekikkere.
La oss ta disse sengene. Inn her.
Ok. Ja.
Jeg tar overkøyen.
Ja.
Velkommen til brudesuiten.
Uforglemmelig.
Står til, Wally?
Hei, Bostick.
Den gamle Attu–luften.
Står til, Dolores?
Mrs. Suzuki.
Ja.
Her er de.
Nå er jeg i Attu.
Bra sted.
Ok.
Jeg har bare vært her i en uke, og livslista mi er på 578.
– Vil du se? – Tuller du?
– Nei. – Gjerne.
– Dette er den amerikanske... – Den er nydelig.
Ja, kanadaloen.
Dere har de samme øynene.
Vierspurv.
– Unnskyld. – Massacre Valley.
Vierspurv.
– Her kommer jeg. – Skynd deg!
– Kom igjen, Massacre Valley! – Kom igjen!
– Bare følg oss! – Sørsiden av stien.
Kenny! Vierspurv!
Er det sant? Jeg tar dere igjen.
Gå tilbake!
Gå tilbake, dere! Spurven fløy mot Casco Cove!
Andre veien! Vierspurven er der oppe!
Spurven har fløyet opp bakken. Snu!
Spurven fløy ned bakken! Tilbake!
– Hva? – Tilbake!
Nei, spurven fløy ned bakken.
Gladys, vi fant endelig spurven. Den er på Murder Point.
Bostick adopterte teknikken til slu fugler som joene.
Han lot andre gjøre grovarbeidet, for så å høste godene.
Det er en gråstrupetrost her bak.
– Der er den! – Hvor?
Hei, alle sammen.
Bostick.
AMERIKASANDLO BRILLEÆRFUGL
SIBIRPIPLERKE
SÆDGÅS BRUNNAKKE
FJELLRYPE – BØFFELAND STORLOM – LAYSANALBATROSS
LAPPSPOVE POLARSISIK
SKJEAND
BRILLEÆRFUGL LANGTÅSNIPE
LAPPFISKAND
Jason, bare sånn at seere kan ta sine forhåndsregler,
hvor alvorlig blir stormen?
Det blir intenst.
Vi venter mye snø.
Det blir tøft for både folk og fe.
ALASKA – Breeze MOTELL
Men for et øyeblikk siden sa du at det er noen
som er glade for stormen, ikke sant?
Fuglekikkere på Attu kommer til å elske det.
Så langt har de sett sjeldenheter som sibirbekkasin
og orientfink.
Bekkasin og fink.
Hvor lenge er det siden de ble sett i Nord–Amerika?
FOX 4 – ANCHORAGE STORMVARSEL
– 10, 20, 30 år? – Minst 30 år. Om de har blitt sett.
Jeg er fornøyd om jeg ser en due.
Hei, Brad!
Jeg kom!
Jøss, det er godt å se deg.
Jeg var på vei ut.
Jeg ville si det,
men Bostick vet å lure informasjon ut av folk.
Han er ikke den eneste.
Jeg fikk det ikke ut av deg, Brad. Du tilbød det.
Kom igjen. Du kjøpte drinker til meg og fikk det du ville ha.
Det var ikke derfor jeg ba deg på middag.
Jeg fortalte deg om kona mi.
Pensjonsfrykten min.
Hadde jeg snakket om det med hvem som helst?
Nei. Bare folkene du tror gjør Big Year.
Brad, hør her.
Du var klar til å snakke om Big Year.
Det var ikke jeg. Det er alt.
Har du sjekket beskjedene dine?
Her oppe?
Tuller du?
Jeg tilstod for fem dager siden.
Jeg hadde dårlig samvittighet.
Hadde du?
Unnskyld.
Ok.
Jeg har en tilståelse også.
Du sa det til Bostick, gjorde du ikke?
Ja. Unnskyld.
Ja ja.
Er det sant at dette var den største uken i Attus historie?
Ja. Men fuglene er fortsatt her.
Om det ikke blir snøstorm, får du se dem.
Beklager snøstormen.
Jeg burde ikke sagt at det blir snøstorm.
Det betyr ulykke.
Nei, det er problemet. Vi fant ikke ut av det.
Hva gjør en fugl som bare spiser mygg i Wisconsin i februar?
Så fant vi den. I vindfanget.
Insektfelle med 12–måneders forsyning av frossen mygg.
Den lille jævelen var i himmelen.
Hva med den mest tropiske fuglen du har sett i år?
Dvergspindalis, Key West.
Vanskeligst å finne.
Brunkroneparula.
Den satt på en dokost i en hytte nær El Paso.
Skulle nesten ønske jeg ikke hadde sett den.
Én som kom seg unna.
Det er lett. Snøuglen.
Jeg ser ikke ut til å kunne ta den jævelen.
Jeg har vært ute seks ganger. Har fortsatt ikke sett en.
Seks turer for å se én fugl.
Det høres veldig ut som en som gjør Big Year.
På seg selv kjenner man andre.
Skål. Men kanskje jeg bare liker fuglekikking.
– Hva har du? – Hvithodet havørn.
Den fikk alle sammen for fem måneder siden.
Den har dame.
Av alle paringsritualer i dyreriket
er hvithodehavørnens det mest spektakulære.
Hunnen og hannen flyr til store høyder,
og så...
... går de sammen i fritt fall.
De faller mot jorden,
låst i hverandres favn,
og skilles bare i siste øyeblikk.
Gud, jeg savner Edith.
Jeg savner Jess litt.
Hei.
Det er mannen med det gylne øret.
– Ja. – Jeg trodde du var heldig forrige gang,
men ryktet sier at du er en slags idiot–savant.
Uten idiot–biten.
Nei, det er... Jeg er en idiot.
Det er sant.
La meg se om jeg kan sette deg fast.
Ok.
Storløpegjøk.
Ja. Ikke dårlig.
Kom igjen. Enkelt. Ravn.
La oss trappe opp.
Greit. Du ba om det.
Ja. Sitrontrupial?
Ja. Jøss.
Etter min mening er det den nydeligste jenta...
Fuglen i verden.
Er det sant at du har en livsliste med 578 fugler?
Ja.
Moren min mener at fuglebesettelsen ødelegger livet mitt.
Ja, ikke sant?
Faren min skylder på fuglene for at kona mi dro.
Men hva vet han?
Det var ikke derfor.
Vi hadde andre problemer, men...
– Det var fuglene. – Det var fuglene.
Hvordan gikk det?
Det sakket av da jeg begynte å snakke om ekskona.
Jeg vet det!
Det er på toppen av lista av tidenes verste sjekkereplikker.
Ja. "Hei, jeg er skilt."
"Gikk ikke så bra, men jeg har en god følelse her."
Jøss.
Hva er den lukta?
Doktoren mikser sammen hjemmelaget fugleagn.
Vi har gjæret det ute siden vi kom.
Det er som crack–kokain for måker.
Hva gjør du? Det er skjerfet mitt!
Beklager.
Dette skjerfet er fra Bergdorf's!
Det kostet 250 dollar!
– Jeg ville ikke gått... – Hold kjeft!
Se på skjerfet mitt!
Dette blir moro.
Å nei!
– Kom deg vekk! – Vennen? Kast det!
– Gå... – Gå vekk!
Ikke ta skjerfet mitt. Gi det til meg.
Hitchcock–aktig.
Hva gjør han der oppe?
– Hvor mange tror du han har? – Jeg vil ikke gjette.
Men vet du hva?
Det er ikke poenget.
Vi kan ikke miste fokus.
Tror du han lar noe hindre seg?
Jeg prioriterte jobben, og jeg var for sen.
Du ble såret og sluttet nesten.
Ikke mer, Brad.
Tenk som ham. Oppfør deg som ham.
Én av oss må slå denne drittsekken.
Ja!
Og sånn takler du Ellie!
Jeg tror ikke jeg er klar.
Si du vil utveksle telefonnummer
i tilfelle det blir sett en sjelden fugl.
Jeg sa jeg ikke er klar!
Men det er en god idé.
Takk.
Lykke til, Stu.
I de neste åtte ukene reiste jeg 22 500 km over 21 stater
og så 56 nye fugler.
Jeg spiste også 300 pakker saltkringler
og nådde grensen på sju kredittkort, inkludert min mors,
men det var en herlig sommer.
Hei.
Du vet kortnebbgåsa du gikk glipp av i Texas?
Gjett hva som dukket opp i Boston.
Er det sant?
20. AUGUST – DAG 232
Du vet hvordan det er når man har gledet seg lenge,
og så plutselig skjer det,
og du vet ikke om du var klar for det?
Sånn følte jeg om gåsa.
Ellie!
– Hei. – Hei.
Hvordan går Big Year?
Jeg ville ikke ødelegge det, men det går bra.
Jeg så en flamingo i Everglades i forrige uke.
Fikk tusen myggstikk, men det var verdt det.
Gjør du Big Year og jobber fulltid?
Det beundrer jeg, Brad.
Vet du hva jeg beundrer? At du ikke gjør Big Year.
– Hvorfor? – Fordi det er rent.
Det handler bare om kjærlighet til fugler.
Hvordan vet du at jeg ikke gjør Big Year?
Lot du den være? Du er modig.
Men Darren kjører.
– Pent. Darren? – Kjæresten min.
Darren, dette er Brad.
Velkommen til Boston.
Ellie sier dere skal se etter en kort gås?
– Nei, det er ikke... – Nei, ikke en kort gås.
Korte gjess finnes ikke.
Det er en kortnebbgås, så...
Om jeg kom for å se en kort gås, ville hele turen
vært bortkastet, ikke sant?
"Kort gås."
Kanskje det er en høy svane der ute også.
Kom igjen!
Vil du høre poenget?
Kortnebbgåsa hadde allerede dratt.
Vi tar den en dag.
Brad, Edith hadde kjæreste da jeg møtte henne.
Du vet aldri. Det siste kapitlet med Ellie er kanskje ikke skrevet.
Ja.
Takk, Stu.
Uken Stu mistet på Attu var dyr. Han sakket akterut.
Men på fastlandet fikk han nyheter som forandret alt.
– Hei. – Hei.
– Gratulerer. – Takk.
– Kom og se. – Kan ikke vente.
– Jøss. Han er nydelig. – Hei, bestefar.
Hva heter han?
Har ingen sagt det?
Jeg hørte bare at dere ikke hadde bestemt dere.
Han heter Stuart, pappa. Kall ham Stu.
Er det sant?
Så fint.
– Vil du holde ham? – Ja.
Hei.
– Hold hodet hans. – Jeg husker det.
Stu! Stu!
Hvordan har du det?
Vil du ikke se på det store trynet?
Hei, kompis.
Er han ikke søt? Så søt.
Jeg så noe sjeldent for deg.
Vil du bli med på fuglekikking?
Vil du danse rumba?
Taxi!
JFK.
Ha det.
De neste dagene
ble det tøffere enn Stu kunne tenkt seg
å fortsette med Big Year.
Alle steder han dro, i Des Moines, Yosemite og Galveston,
begynte han å se sin egen dødelighet.
Selv i et gresstrå.
Han savnet kona si.
Han savnet familien sin.
Bleknet migrasjonsbehovet endelig?
Var Big Year egentlig bare en stor feil?
Washington State Ferries Anacortes Fergeterminal
2. OKTOBER – SEATTLE I WASHINGTON
Blåfotsule. Orcas Island, ikke sant?
– Hei. – Hvor mange?
Du må kanskje sette deg.
Edith oppmuntret meg forrige måned.
707.
Du?
715.
Du er ikke så verst til å oppmuntre.
– Meg og den store kjeften min. – Hvor mange?
715.
Jøss! Velkommen til 700–klubben.
Det er et spesielt sted.
Men det er han her du må bekymre deg for.
– Hva er tallet? – Det vil du ikke vite.
– Det vil jeg. Skrem meg. – Hva med 730?
Er det sant?
Jøss. Og her trodde jeg at jeg var så kul med 728.
Bare vent. Du har fortsatt en sjanse.
Takk for oppmuntringen.
Ha en god dag.
Jeg ville tørke av det arrogante fliret.
Han så ut som han hadde lest sin egen dødsannonse.
Og vi fikk totalen hans.
Ja. Ok!
Men jeg tror du vekket en sovende hund.
Ja, vi skal med båten.
Unnskyld meg.
Sa vennen vår hvor han skulle?
Han ville ha rutebeskrivelse til Skagit Wildlife Area.
Blåfotsulen beveger seg.
Dette er meg.
Ingen fugl.
Og ingen Bostick.
NARBA sier at blåfotsulen fortsatt er på øya.
Og vi mistet akkurat den siste fergen.
Vet du hva som er det beste?
Han løy ikke til oss. Han snakket ikke engang med oss.
Mannen er et geni.
728!
Han er en fuglekikker–maskin.
Om han ikke bløffet også.
Eller jukset.
Kanskje han bare vil det mer.
Ikke faen.
Jeg har brukt ti måneder og hver penny jeg har.
Han kan ikke ville det mer enn meg.
Husker du da du sa at én av oss måtte slå ham?
Kanskje vi skulle...
Slå oss sammen.
Slå oss sammen!
WHITEFISH I MONTANA
ASHEVILLE I NORTH CAROLINA
LAKE TAHOE I NEVADA
Jeg er utslitt. Kan ikke gå et steg til.
Kanadatrane!
Faen.
Tok du ham med?
Ok. Takk, Gil.
Bostick så himalayahøner.
Jeg har ikke råd til himalayahøner.
Jeg spanderer himalayahønene.
– Jeg har ikke engang råd til ølen. – Jeg spanderer den også.
Har du vært i helikopter før?
RUBY MOUNTAINS I NEVADA
Hvor lenge til vi ser himalayahøner?
Du vet aldri. Det kommer an på flaksen.
Må vi fly så nært fjellene?
Nært? Dette er ikke nært. Vil du se nært?
Nei!
Greit, der!
En himalayahøne fløy forbi kanten. Så du?
– Nei! – Nei!
Kom igjen, se!
Hvor er du? Kom igjen.
Der!
Der! Ser du den? Der!
Kom igjen, cowboy!
Herregud.
Vi er trygge.
Kan vi dra hjem nå?
Vil dere ta bilder?
– Nei! – Nei! Hjem!
Hei!
– Vi lever! – Vi så himalayahøner.
Hei!
Vi er i støtet. Ingenting stopper oss nå.
Hei, mamma.
Hva?
Det er greit.
Hvor mange tester skal disse klovnene
utsette meg for før jeg kommer herfra?
Pappa, du hadde hjerteinfarkt.
Et lite et.
Da faren min levde, var ikke det noe å dra på sykehuset for.
La meg vise deg noen bilder.
Min lille hobby. Du burde se.
Hva har vi her? Der ja.
Eikeparula. Det er i Texas.
Måtte gå 13 kilometer for å se ham.
Det er en granjerpe.
Maine. Det var iskaldt.
Enda en granjerpe.
Dette er favorittfuglen min. Kanadalo.
Det er favorittfuglen din. Den er grå.
Ja, det er den. Vel, grå–brun.
Mange ville ikke se to ganger på denne fuglen,
men kanadaloen er en av de største reiserne i verden.
Det er sant. Den hekker i den arktiske tundraen, for så å fly til Argentina
og tilbake. Alt på et år.
Den dukker opp på strender i Guatemala.
På gårder i Illinois.
23 cm lang, men han reiser hundre tusenvis av mil i sin levetid.
Ingen pass, ingen sikkerhetskontroll. Bare frihet.
Ja, denne grå fuglen har sett fantastiske ting.
Og det er fuglen alle undervurderer.
SANTA FE NASJONALSKOG NEW MEXICO
Ja!
Så du en flammeugle?
Jeg hørte den. Han svarte på kallet mitt.
– Hvilken retning? – Ubetydelig.
Begge hørte det. Det teller.
Hvordan vet du hva jeg hørte?
Kanskje jeg hørte deg? Kanskje jeg hørte en tulling som svarte?
Jeg tar det med. Jeg hørte det jeg hørte.
Du burde gjøre det samme.
– Bare si meg hvilken retning. – Her borte.
Vent. Jeg blir med.
Hei, Stu. Ja, gå med meg.
Det var litt av et puss du spilte oss på Anacortes–fergen.
Hvilket puss?
Bostick, det er vanskelig å forstå deg.
Det virker som du gjør hva som helst for seieren, men sånn er det ikke.
Jeg gjør det som trengs, som alle andre.
Kanskje bedre.
Men når det gjelder æressystemet,
er du ren som snø.
Alle i klubbhuset vet hvem som jukser på poengsummen.
Han er litt patetisk. Hvem vil være den drittsekken?
Bostick, dette er litt merkelig, men jeg liker deg faktisk.
Jeg liker deg faktisk også.
Du virker som en fin fyr.
Men var det ikke slik du tok Brad?
– Jeg tok ikke... – Rop om du finner en flammeugle.
Bostick!
BERGEN FRUKTBARHETSKLINIKK
Du må tilbake minst et par ganger.
Så fyll ut de skjemaene, og så ses vi igjen.
Flott. Takk.
Sånn. Da er vi klare.
Men vi trenger mannen din snart.
Han kommer.
Unnskyld. Gjør det vondt?
Ikke i det hele tatt.
Vet mannen din at i dag er dagen?
Ja.
– Hvordan har du det? – Bra. Og du, sir?
Trøtt.
Doktoren er klar. Kanskje vi skal ringe mannen din?
Kan vi gi ham fem minutter til?
Ok.
Bostick.
Fulmar Medisinske Senter
– Ja. – Bostick, gjett hva jeg ser på.
Snøugle.
Ta 16.20–toget til Buffalo, og du kommer til å slå rekorden din i støvlene.
Vent. Kenny, hvor er du?
Jess, du kommer ikke til å tro hvor hardt jeg prøvde å komme frem.
Det har vært et mareritt her i Chicago.
Vent.
Alle flyene er på bakken eller noe. Jeg vet ikke hvorfor...
Her, Mrs. B.
Det høres ut som du trenger en kopp te.
– Takk, Frankie. – Ja.
Pappa, kan du ta den?
Ja. Hallo?
Hei. Jeg ser etter Brad?
Brad er oppe. Han lager til en oksygentank til en gammel mann.
Kan du si at Stu ringte?
Jeg hørte om en lappugle i George Washington Nasjonalskog,
og siden det er i din del av verden...
Ja. Brad har fortalt mye om deg, Stu.
Samme her.
Litt av en sønn du har der.
Kanskje han slår verdensrekorden i år.
Verdensrekorden? Er det sant?
Her. Ta på jakken.
Hvor skal vi?
En ugle i skogen. Jeg vil se på ham.
En ugle?
Jeg syntes alltid det var merkelig med fugler.
Hannen er fargerik og fin, og hunnen er bare kjedelig.
GEORGE WASHINGTON NASJONALSKOG I VIRGINIA
Motsatt av oss.
Jeg vet ikke, pappa. Du burde se i fotoalbumet en gang.
De jakkene du brukte på 70–tallet var...
– Sportsjakken min? ...ganske fargerike.
– Rutete polyester, hva? – Ja.
Hvordan tror du jeg fikk moren din?
Jeg tror ikke det.
New Jersey – 732 Bevar dyrelivet
Jess?
Frankie? Er det deg?
Nei.
– Det er ikke det du tror. – Hva tror jeg?
Vet du hva? Falucciene tar meg med på Jets–kamp.
De ville dra tidlig.
Da du kom, trodde jeg at jeg hadde forsovet meg,
for du har ikke vært her på ti måneder.
Så du har ikke ligget med ham.
Nei. Jeg ville ikke gjort det mot deg.
Forelsket deg eller noe?
Nei.
Tro det eller ei, så er jeg fortsatt forelsket i deg.
Men jeg kan ikke være gift med deg lenger.
– Jess... – Jeg ringer Frank
og sier jeg ikke kommer på kampen.
Er du ok?
Jeg har det bra. Kom igjen.
Brad!
Jeg vil du skal ta fuglen før det blir mørkt.
– Det gjør vi. – Nei.
Gå uten meg.
– Men... – Jeg klarer meg.
Greit. Gi meg tanken.
Kom igjen. Gi meg tanken.
Greit.
– Ta fuglen. Gå. – Greit.
Gå!
Hør her. Du har all rett til å være opprørt over baby–greia.
– Ja. – Det var fryktelig.
Jeg vet det. Det var øyeblikkets hete. Jeg frøs,
men du må gi meg en ny sjanse.
– Nei. – Hvordan kan du si du elsker meg og ikke
– ville prøve... – Fordi det er bra
at jeg ikke var gift med Gandhi eller Mozart.
Jeg trenger en mann som heller vil være med meg
– enn noen andre. – Det er du, Jess.
Så lenge der ikke er en hegre, ugle eller pelikan...
Nei. La meg vise deg, Jess.
– Dette er året, så er det over! – Det er hvert år.
– Nei. – Jeg kjenner deg.
Jeg vet at du har det vondt,
for du tenker på hvordan du skal rekke Phoenix–flyet
– uten å se ut som en drittsekk. – Nei. Jeg har det vondt
for jeg elsker deg, og jeg vil dette skal funke.
Nok til å ikke dra til Arizona?
Jeg må til Arizona.
Hvorfor?
For akkurat nå er der en som heter Stu
med 730–pluss fugler, og hvis jeg ikke kommer,
kan folk si at han er tidenes beste fuglekikker.
Og det er han ikke.
Dette er jeg god til. Dette blir jeg husket for.
Ingen husker andreplassen.
Jeg vet det.
Hva gjør du?
Din idiot. Hvordan kunne du bare dra?
Pokker ta!
Pappa?
Pappa!
Pappa, er du ok?
– Hallo? – Hei, Brad!
RIO CHAMA–ELVEN I NEW MEXICO
Det er meg. En storm er på vei inn fra Stillehavet.
En stor en! Dette kan snu det for oss, kompis.
27. NOVEMBER – DAG 331
Hæ? Hva?
Ingen fuglekikking i dag
God høytid!
Er i dag...
Jeg kan ikke tro det!
Hvordan kan du ikke vite?
Sa ikke kona di at det var Thanksgiving?
Hun liker ikke å gni det inn når høytidene kommer,
og hun vet jeg sitter i boxeren på et motell.
Det skjedde sist nasjonaldag òg.
Nasjonaldagen er én ting, men Thanksgiving!
Til venstre i neste sving.
Hei, datageni. Har du ikke kalender på den greia?
Sa ikke foreldrene dine noe?
Alt faren min snakker om, er den hersens ugla.
Minn meg på å besøke deg i jula.
Vi prøver å ta igjen Bostick, og du er vårt eneste...
Skulle du si håp?
Gjør den grisen enda et Big Year?
Det var stort! Fire sibirske arter, to fra Kina og én fra Japan.
Hva er totalen din?
734, pappa.
En ny rekord. Jeg slår ham ned i støvlene.
MONTEREY I CALIFORNIA
"Bostick var ikke sitt vante arrogante jeg.
"Han var intens, trøtt og forretningsmessig.
"Han så ut som en som prøvde å ta igjen."
Hva tror du?
Han hørte fra jungeltelegrafen at Annie tok oss med på Thanksgiving.
Annie sikret seg det. Så kanskje han er redd.
Men kanskje han sikter på et latterlig tall
og ikke sakker av før han kommer dit.
Hva er et latterlig tall?
740? 745?
Fyren er gal.
24. DESEMBER – DULUTH I MINNESOTA
– Her. Prøv gaffelen. – Ok. Takk.
Hei. Vil dere komme og sitte hos meg?
Jeg har dårlig samvittighet for at dere jobber i jula. Kom igjen.
Hvorfor du her? Hvorfor ikke med familien?
Snøugle, Chan.
Har vært opp og ned Sax Zim–myra på jakt etter ham.
Det er den eneste hekkefuglen i Nord–Amerika som har sluppet unna.
Jeg ville likt å se fuglene i Kina en dag.
– Vet du noe om det? – Pekingand.
– God julaften. – God jul.
God jul.
29. DESEMBER – DAG 363
Hei, Barry. God jul.
Er du og Jenny i Saint Barths igjen i år?
Ikke egentlig. Alle måtte avlyse feriene.
Ser ut som om vi har blitt ut–varslet.
– Hva? – Vi blir kjøpt av 3M.
Her er saken, Stu.
Du må kanskje sette deg.
Ser ut som Simon Ross går av som sjef,
og de vil du skal ta over.
Stu, du startet selskapet i garasjen din.
Du gjorde det til noe stort.
Nå har du sjansen til å drive et av verdens største selskaper.
Det er hva man kaller mye penger.
Men viktigere er det at Big Year nærmer seg slutten.
Vil du virkelig stirre inn i avgrunnen?
Svaret er ja, Jim.
Ja, du gjør det?
Ja, jeg vil stirre inn i avgrunnen.
– Nei! Stu. – Nei. Ikke si det.
Ikke si noe du ikke mener.
Men jeg mener det.
Jeg gjør virkelig det.
Jeg tror vi må komme og vise deg tilbudet ansikt til ansikt.
Absolutt.
Kan ikke, folkens. Må hjelpe en venn finne en fugl.
De pokkers fuglene!
30. DESEMBER – DAG 364
Når skal du fortelle hva vi jager?
Vi skal på gåsejakt.
En gås med kort nebb.
Du er gal. Har du sett snøen?
– Gåsen er i Skottland nå. – Det tror du.
Men vennen min Jeff Shaw sverger han så den her i går.
Av ren nysgjerrighet, hva røyker Jeff Shaw?
For jeg vil ha litt.
Vent! Hørte du det? Kortnebbgås. Jeg hørte den!
Kom igjen.
Der.
Ser ut som noen fant et varmt sted for vinteren.
Jøss.
– Hva har du nå? – 741!
Det er et ekte Big Year.
Hei.
GODT NYTTÅR
...fem, fire, tre, to, én! Godt nyttår!
– Se hvem som er her! – Herregud, Ray!
Hei, folkens.
31. DESEMBER – SNØUGLE
Og aldri brakt til sinns
Vi tar en kopp med godhet til
For gamle tiders skyld
GODT NYTTÅR! LIVE FRA TIMES SQUARE NYC
Hallo?
– Småspove. – Ja.
Jeg ville bare si godt nyttår.
Godt nyttår til deg. Hva gjør du?
Ser TV alene.
Darren og jeg slo opp.
Jeg beklager.
Gjorde du en seiersdans?
Nei. Kanskje. Ja, det gjorde jeg.
Vel. Ikke en seiersdans så mye som en feiringsdans.
Fuglekikking
BIG YEAR RESULTATER side 46
Har du sett resultatene?
Har de kommet?
Vant jeg?
Bostick fikk 755 fugler, Brad.
Nei! 755?
Jævel! Jeg... Det er...
Det er sjokkerende.
Det er ikke helt menneskelig.
Men du er på andreplass. Det er fantastisk. Du har full jobb og er på andreplass.
Og? Du er på tredje?
Fjerde. Hva kan jeg si?
Jeg ventet for lenge.
Det gjorde du ikke. Ikke si det.
Da ville du ha gjort det et annet år.
Og vi vant egentlig.
Hva mener du?
Vi vant! Jeg vet ikke hvordan jeg ellers skal si det.
Jeg mener ikke bare at du hjalp meg med andreplassen.
Selv om det er sant.
Han fikk flere fugler, men vi fikk mer av alt.
Vet du hva jeg mener?
Ja.
Takk, Stu. Har jeg sagt takk?
For hva?
– Gratulerer. – Ta vare på deg selv.
Ja.
Ser ut som du skal tilbringe helgen med verdens andre beste fuglekikker.
Bostick!
Fem måneder senere begynner gråliren
migrasjonen igjen og flyr nordover til Hawaii.
Nå som han er helt pensjonert, tilbringer Stu somrene i Rocky Mountains
med lille Stu, som ser ut til å dele bestefarens lidenskap.
Hei, se på den.
Det er en hann–småstillits.
Om noen måneder blir han helt gul.
For å feire seieren drar Bostick til Kina.
Bare han kjenner prisen han har betalt for å bli verdens beste fuglekikker.
Jeg? Jeg ser fortsatt etter fugler i helgene.
Men sannheten er at jeg ikke følger med fuglene like mye.
For å sette Big Year–rekord så Kenny Bostick
755 arter fugler, inkludert:
KOLIBRIER – ALKER HAKKESPETTER
TYRANNER – ENDER
HAUKER – SPURVER
...FLERE SPURVER
SNIPER – SKVETTER – TANAGARER
SVALER – SPOVER – MEISER – FINKER
VIREOER
TOVIER – SANGFUGLER
...FLERE SANGFUGLER
SMETTER – BITERE – ØRNER ISFUGLER – TERNER
SPOTTEFUGLER – UGLER
SPETTMEISER – RIKSER PIROLER – SPURVER
ÆRFUGLER – PIVIER JUNKOER – TRUPIALER
GJESS – MYGGSMETTER JERPER – HEGRER
SKJOLDSPURVER – LOER KONGETYRANNER – VAKTLER
SKRIKER – RIKSER
DUER – TØYLEMEIS
DUER – GRIBBER NØTTEKRÅKER – SPOTTEFUGLER
PARAKITTER – ENDER
GULSTRUPER – SEVJESPETTER
SIDENSVANSER BLESENDER – RØDSTJERTER
LERKER – STEINVENDERE
HEGRER – SOTHØNER – FISKEENDER
RØDFALKER – GLENTER – BEKKASINSNIPER KARDINALER – MÅKER
SISIKER – KISKADIER – BOBOLINKER
SKJÆRER – TYRANNER – AVOSETTER
TRUPIALER – DYKKERE
TJELDER – KALLER – FIBIER
KRÅKER – MARKSPETTER
SKOGSHØNS – PELIKANER
ALBATROSSER
755
Tekst: Retailrippet av: ~ R u B r i c K ~ www.NorSub.com ~ Norske Undertekster!